דרמה קווין: האם אנשים דרמטיים רעים לזוגיות?
במערכת יחסים רובנו ניקלע למצב שבו נרגיש מידי פעם, קנאה כלפי בן או בת זוגנו. זה מצב נורמלי ואפילו בריא, כי זה אומר שאכפת לנו. השאלות החשובות הן באיזו תדירות ועוצמה אנחנו מקנאים, האם יש בסיס לקנאה שלנו, והכי חשוב: איך אנחנו מתמודדים עם הסיטואציות האלו?
אמצע השבוע, הטלפון צלצל אי שם בין חצות לבוקר. כשעניתי לטלפון לא שמעתי דבר פרט ליפחותיה של ר' חברתי. ניסיתי לדובב אותה לספר לי מה קרה. "הוא בוגד בי. אני יודעת שהוא בוגד בי", היא השיבה מתייפחת. "אני פשוט מרגישה את זה. אני רואה לו בעיניים שיש לו מישהי אחרת".
עוד בנושא:
לעזאזל, שוב נפלתי על בחורה מסוג דרמה קווין
סקנדל או פסטיבל: דייטינג ודרמה קווין
היא רואה לו בעיניים ואני מגלגלת אותן בזלזול. הייתי מנסה להיות יותר קשובה ותומכת לולא ידעתי שהיא פשוט מגזימה. כי אצל ר', כל כמה חודשים יש משבר אמון שכזה בבן זוגה. ואז מתחילה הדרמה הגדולה, סצנות הקנאה, המריבות, המעקבים אחר בן הזוג והטלפונים אל חברותיה באמצע הלילה. כשהחברות של ר' ושלי החלה, לא יכולתי שלא להזדהות ולהבין את חשדנותה. היא חוותה בעבר בגידה כואבת מבן זוג, והפכה להיות חשדנית כלפי כל המין גבר.
אך עם הזמן למדתי שזה לא משנה כמה טוב ואמין יהיה הגבר שאיתה, היא תמיד תחשוד בו ולעולם לא תבטח בו באמת. ומעבר לחשדנות החריגה שלה, בעייתית גם ההתנהלות המאוד דרמטית של ר': בן זוגה נאלץ להיות שוב ושוב קהל למונולוגים ארוכים הכוללים מנות גדושות של איומים, בכי היסטרי, ים של רחמים עצמיים ורפרטואר של סצנות שלא היו מביישות את גלן קלוז בסרט "חיזור גורלי". כל אלו ועוד - רק בגלל חשד בלתי מבוסס בבגידה.
במערכת יחסים רובנו ניקלע למצב שבו נרגיש, מידי פעם, קנאה כלפי בן או בת זוגנו. זה מצב נורמלי ואפילו בריא, כי זה אומר שאכפת לנו. השאלות החשובות הן באיזו תדירות ועוצמה אנחנו מקנאים, האם יש בסיס לקנאה שלנו, והכי חשוב: איך אנחנו מתמודדים עם הסיטואציות האלו?
אתה לא אוהב אותי יותר
בעודי כותבת שורות אלו, אני נזכרת בסיטואציה דרמתית אחרת מלפני כשלושה חודשים. ר' החליטה שבן זוגה כבר לא אוהב אותה ולא משקיע בה. הדרך שלה להראות לו את חוסר שביעות רצונה היה להסתובב לידו בפרצוף כועס ולמרר בבכי מכל שטות. הוא היה צריך לסחוט ממנה תשובה מדוע היא מוטרדת, וגם אז התשובה שלה היתה מעורפלת ולא ברורה: "אתה כבר לא משקיע בי, אתה כבר לא רוצה אותי".
כשבן זוגה האומלל ניסה להבין היכן טעה ומה עשה לא בסדר, ר' לא יכלה לתת לו תשובה ברורה. גם לי, כחברתה, היה קשה בתחילה להבין מה היא בעצם רוצה. מסתבר ש-ר' לא היתה מרוצה מכך שהיא ובן זוגה כבר לא ממש יוצאים לבלות, ומכך שהוא כבר לא מפנק אותה כבעבר.
"אולי את צריכה להיות יותר ברורה. תגידי לו בצורה מפורשת שאת רוצה לצאת איתו פעם בשבוע. שחשוב לך לקבל ממנו זר פרחים פעם בכמה שבועות. שאת רוצה חופשה של כמה ימים, רק איתו לבד, פעם בשנה. פשוט תהיי ברורה בהגדרת הציפיות שלך מהקשר". אבל ר' העדיפה להסתגר, לנקוט בגישה הפאסיבית-אגרסיבית, ולהמשיך לאמלל את עצמה ואת בן זוגה במקום להתעמת איתו.
אכלו לי, שתו לי
דרמטיות וסצנות קנאה אינן נחלתן של נשים בלבד, וישנם גם גברים שנוהגים כמו ר'. לפני כמה שנים יצאתי תקופה קצרה עם אדם שהיה אף הוא טיפוס דרמתי. החיים שלו נעו ממשבר למשבר בכל תחומי החיים: בעבודה, במשפחה, בבריאות וגם מבחינה כלכלית. הוא תמיד נקלע לצרות כאלו ואחרות, מצא סיבות להתעצבן, לריב, להיות מתוסכל. תמיד הרגיש שרודפים אותו, שדופקים אותו, שאוכלים לו ושותים לו.
הדרמה שהוא ייצר לעצמו חלחלה לכל תחומי החיים האחרים, והגיעה גם ליחסים שלנו, שידעו משברים מרובים יחסית לתקופת ההכרות הקצרה שלנו. בכל פעם שעשיתי משהו שנראה לו לא כשר – נקראתי לשיחת נזיפה. שיחות "יחסינו לאן" התקיימו בערך כל שני וחמישי, והדברים שנאמרו בשיחות אלו לוו בתיאטרליות רבה. בהתחלה חשבתי שאולי אני אשמה, שאולי אני עושה משהו לא נכון. אך כאשר התבוננתי על ההתנהגות הכללית של אותו חבר, הבנתי שהוא פשוט אדם שאוהב דרמות, מכור לדרמות וניזון מהן.
מה בין מלודרמטיות לאהבה?
לא ברור לי מה גורם לכך שאדם ירצה לחיות כך ולנהל כך את יחסיו. קייסי מקסוול קלייר טוענת בספרה "פנויים לקשר", כי הסיבות להתנהגות כזו עשויות לנבוע מילדותיות, מחוסר ביטחון, משעמום או מחשש להיתפס כמשעממים. כולנו מחפשים קשר זוגי שיש בו פתיחות, אהבה ואמון הדדי. הבעיה עם הטיפוסים הדרמתיים היא שהם לא פתוחים, לא אוהבים ולא בוטחים באף אחד.
בפועל, הטיפוסים הדרמטיים נשארים לא פנויים לקשר כי ההתמקדות שלהם היא בסצנות מדומיינות מחיי הזוגיות שלהם ולא בזוגיות שאכן יש להם. צדקה מקסוול-קלייר כשטענה בספרה כי הטיפוסים הדרמטיים הללו לא מבינים עקרון חשוב: התעסקות אובססיבית בבן או בת הזוג איננה מגיעה ממקום של אהבה.
בכל מקרה, נראה כי גם ר' וגם אותו חבר שהיה לי לכודים בתוך הסצנה, בתוך ההצגה שהם מביימים, בתוך הסרט שבו הם חיים. הם מכלים את חייהם בניסיון נואש לחפש אחר מצבים בהם הם קורבן, ותוך כדי כך הם מנסים לשלוט בבני זוגם (פאסיב-אגרסיב, כבר אמרתי?).
טיפוסים דרמטיים הם טיפוסים שעדיף להימנע מהם. כאשר אנו מכירים אדם חדש כדאי שנשים לב כיצד הוא מתאר את חייו: האם האדם הזה נע ממצב חרום אחד למשנהו? האם הוא דרוך ומוכן כל הזמן לכל אסון מתקרב? האם הוא אדם שרוב הזמן חושד באנשים, גם אם הם קרובים אליו?
צריך לזכור שאדם שאינו בוטח באחרים הוא כנראה אדם שלא כדאי לבטוח בו. חיים לצד אדם שנע מקטסטרופה אחת לאחרת הוא אדם שאיתו לעולם לא תהיה לנו שלווה. זוגיות עם אדם כזה תהיה רוויה דרמות וסנסציות, זוגיות שבה אנו נהיה אחד משחקני המשנה ותו לא.
בואו להיות חברים של ערוץ יחסים בפייסבוק
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)
![צילום: shutterstck צילום: shutterstck](https://images1.ynet.co.il/PicServer3/2013/01/08/4384687/43846377870100116116no.jpg)