כשריטלין לא עובד: כל התרופות להפרעות קשב
ריטלין וקונצרטה הן התרופות הפופולריות בישראל לטיפול בהפרעות קשב וריכוז, אולם חלק מהמטופלים בהן אינם מגיבים לטיפול וחלקם נוטשים אותו בגלל תופעות הלוואי. מהן החלופות הקיימות היום על המדפים בישראל, מה היתרונות והחסרונות של כל אחת, ואיך ניתן להשיג אותן במחיר מסובסד. מדריך
ריטלין ומקבילתה קונצרטה הפכו זה מכבר לשם נרדף לטיפול בהפרעות קשב וריכוז. אולם על יותר מרבע מהמשתמשים ריטלין או קונצרטה פשוט לא יעבדו, או שתופעות הלוואי שלהן ימנעו מהמטופל, בעיקר כשמדובר בילדים, להמשיך ליטול אותן. בין תופעות הלוואי השכיחות: כאבי ראש, עצבות, חוסר תיאבון וירידה במשקל וכאמור - חוסר שיפור במצב ההפרעה.
השוק הישראלי מציע כיום מגוון תרופות נוספות לטיפול בתופעה, כאשר ההיצע הרחב של התרופות מאפשר הרכבי טיפול מגוונים ויעילים יותר, וכמובן מעלה משמעותית את הסיכוי של המטופל להתמודד עם הפרעות הקשב והריכוז. ריכזנו עבורכם את כל החלופות לריטלין ולקונצרטה, עליהן תוכלו להיוועץ עם הנוירולוג או הפסיכיאטר – אם התרופות שאתם נוטלים לא הצליחו לסייע:
אדרל/אטנט
אדרל הוא התכשיר הנפוץ ביותר לטיפול ב-ADD בארצות הברית, ממשפחת הסטימולנטים. בישראל אפשר להשיג אותו תחת השם Attent. בדומה לריטלין, האמפטמינים שבאדרל ובאטנט פועלים על המנגנון הדופמינרגי במוח, מגבירים את שחרור המעביר העצבי דופמין ובכך משפרים את יכולת הריכוז והמיקוד.
כל אחד מהמרכיבים באדרל ובאטנט פועל בתזמון שונה, חלקם מהר יותר והאחרים לאט, ובכך מושגת פעילות ארוכת טווח - שש שעות לאדרל רגיל ו-12 שעות לאדרל XR.
קראו גם:
המספרים נחשפים: כמה מרשמים לריטלין מנופקים בישראל?
סקר: גברים, דתיים ותושבי השרון משתמשים יותר בריטלין
חשיפה: אלו התרופות עליהן ידונו בוועדת הסל הקרובה
לעומת הריטלין, לאדרל יש פחות תופעות לוואי, היות שמינוני החומר בתכשיר נמוכים יותר. התופעות עצמן דומות במהותן, אך שכיחות פחות ומופיעות בעוצמה נמוכה יותר.
מינון התרופה נקבע בהתאמה אישית לכל מטופל וניתן בהדרגה. המינון המרבי הרשום הוא 40 מ"ג, בדומה לריטלין, אך בארצות הברית משתמשים גם במינונים גבוהים יותר.
האטנט הרגיל, שפועל במשל שש שעות, נמצא בסל הבריאות והאישור ליטול אותו ניתן לילדים שלא הגיבו לתכשירים על בסיס מתילפנידאט (ריטלין וקונצרטה), או פיתחו אליהם תופעות לוואי משמעותיות. התכשיר בשחרור המושהה XR אינו בסל הבריאות.
דקסדרין - Dexedrine
מכיל את החומר Dextroamphetamine, אחד הרכיבים באדרל, לכן אין לו יתרון מיוחד על פני האדרל.
ויוואנס - Vyvanse
מכיל נגזרת של אמפטמין. החומר שבתכשיר איננו פעיל עד שהוא עובר פירוק אנזימטי בדם, ולכן לא ניתן לעשות בו שימוש לרעה בהסנפה, למשל.
היות שתהליך הפירוק רציף והדרגתי, לא נרשמות עליות מהירות מדי ברמת החומר בדם. עניין זה משמעותי לאור העובדה שרוב תופעות הלוואי שגורמים הסטימולנטים הן תוצאה של שינויים חדים ברמת החומר בגוף. יתרון נוסף של השימוש בתכשיר זה הוא העובדה שניתן לפתוח את הקפסולה ולהמיס את תכולתה במים, עובדה שמקלה מאוד על ילדים שמתקשים בבליעת כדורים.
כיוון שגרף העלייה והירידה של הוויוואנס בדם שטוח מאוד, פעילותו עדינה ביחס לסטימולנטים אחרים, ותופעות הלוואי שלו מעטות יותר.
התרופה, ממשפחת הסטימולנטים, משפיעה לטווח של 12-10 שעות.
פוקלין - Focalin
מדובר בתצורה של מתילפנידאט, החומר הפעיל בריטלין, בעל סידור אטומים שונה במרחב. בזכות צורתו המיוחדת הוא מאפשר לתת מינון נמוך יותר של התרופה, ממשפחת הסטימולנטים - כמחצית מהדרוש בריטלין. כתוצאה מכך, תופעות הלוואי קלות משמעותית.
פוקלין רגיל פועל כארבע שעות, בדומה לריטלין. לצד זה קיים פוקלין XR המגיע בקפסולות המכילות כדוריות, בדומה לריטלין LA (בשחרור מושהה), אך הוא פועל בטווח של 12 שעות.
הפוקלין ניתן בכדורים של 5 או 10 מ"ג, ובקפסולות במינונים של 40-10 מ"ג.
דייטרנה - Daytrana
מדבקות הכוללות את החומר מתילפנידאט. היתרון הגדול של המדבקה קשור בכך שהחומר הפעיל נספג היישר מהעור למחזור הדם, ואינו מתפרק קודם בכבד כמו בנטילת התרופה דרך הפה. תוצרי הפירוק בכבד גורמים לתופעות לוואי משל עצמם, וכדי להתגבר על התהליך יש צורך במינון מוגדל של החומר.
בהשוואה לריטלין, אם כן, תצורת המדבקות מאפשרת למטופל לקבל מינונים נמוכים יותר של החומר הפעיל. כיוון ששכבת העור אוגרת את החומר ומשחררת אותו לדם באופן איטי והדרגתי, נמנעות עליות חדות ברמתו בדם - ועמן גם תופעות הלוואי המוכרות.
בנוסף, ישנה אפשרות להסיר את המדבקה בכל עת שרוצים ובכך להשיג שליטה על משך פעילותה. תכונה זו חשובה במיוחד במקרים שבהם רוצים שהילד המטופל יאכל ארוחת צהריים, למשל, כיוון שריטלין מדכא תיאבון. בכל תרופה פומית, כזו הניטלת דרך הפה, אין אפשרות לשלוט בצורה דומה על משך הטיפול.
המדבקה פועלת עד 12 שעות, עם מעט מאוד תופעות לוואי כאמור. היא משווקת במינונים של 10, 15, 20 ו-30 מ"ג. המדבקה נותרת על העור כתשע שעות, ופועלת עוד כשעתיים-שלוש לאחר הסרתה.
אטומוקסטין - Atomoxetine
בשמה המסחרי נקראת התרופה סטרטרה, strattera. מדובר בתרופה השייכת לקבוצת מעכבי ספיגה מחדש של נוראפינפרין (NRI), משפחה שונה לחלוטין וחדשה בהשוואה לסטימולנטים ששלטו בטיפול במשך עשרות שנים.
בעוד שהסטימולנטים פועלים על המעביר העצבי דופמין, הרי שתרופות ה-NRI, המשמשות בעיקר לטיפול בדיכאון, פועלות על המנגנון האדרנרגי והטיפול באמצעותן שונה: את התרופה יש ליטול מדי יום, ובדומה לשאר נוגדי הדיכאון היא מתחילה להשפיע רק אחרי כשלושה שבועות.
עם זאת, לתרופה יתרונות רבים: אין אובדן תיאבון, אין מגבלה על שעת נטילת התרופה במשך היום, וכמעט שאין דיווחים על תופעת לוואי של ה"טיקים" (עוויתות) האופייניים לריטלין ולקונצרטה. לתרופה יש אפילו אפקט המעכב "טיקים" קיימים.
לסטרטרה חסרונות משלה: היא משפיעה רק על כ-60% מהאוכלוסייה, יש צורך בנטילה יומיומית רציפה שלה גם בסופי שבוע ובחופשות, והיא משפיעה יותר על הפן ההתנהגותי מאשר על יכולת הריכוז.
גואנפסין - Guanfacine
התרופה פותחה במקור לטיפול ביתר לחץ דם, ומשווקת בארצות הברית למטרה זו תחת השם Tenex, לצד תכשירים גנריים נוספים. על בסיס זה פותחה התרופה Intunice, תרופה בשחרור מושהה לטיפול ב-ADD.
ההשפעה הישירה של התרופה על ADD אינה משמעותית במיוחד, אך היא מפחיתה טיקים, משפרת התנהגות אימפולסיבית ומסייעת בשינה, לכן פעמים רבות משלבים אותה הרופאים עם מתן סטימולנטים.
איך בוחרים בתרופה המתאימה?
"תפירת" הטיפול הנכון להפרעת קשב וריכוז אינה פשוטה. למתילפנידאט, למשל, יש 11 מינונים אפשריים שונים, וגם ליתר התרופות קיים מגוון מינונים רחב.
תהליך בחירת התרופה עלול להיות ארוך ומייגע ועליו להיות מלווה בדו-שיח מתמשך בין הרופא/ה למטופל/ת. טעות נפוצה של מטופלים היא לנטוש את הטיפול אחרי כישלון עם תרופה אחת. לעתים חל שיפור עם הגדלת המינון או הקטנתו, וגם תופעות הלוואי מושפעות מהמינון הספציפי. הרופא/ה חייב/ת לתאם ציפיות עם המטופל/ת ולהסביר שמדובר בתהליך ארוך ולא חד-פעמי.
בישראל, תחילת הטיפול נעשית בדרך כלל עם ריטלין רגיל במינון של 10 מ"ג. זה כדור שקל לחתוך אותו ולאפשר למטופל ליטול רבעים ממנו. לאחר מכן ניתן לעבור לריטלין בשחרור מושהה (LA) או לקונצרטה, על פי משך הפעילות הנדרש.
אם התרופה אינה משפיעה או שתופעות הלוואי בלתי נסבלות, יש לחפש תרופה אחרת, לרוב מסוג הסטימולנטים. לכל תרופה יש יתרונות וחסרונות משלה, ועל פי החלטות סל התרופות, זכאי מטופל שלא הגיב לשתי תרופות ממשפחת המתילפנידייטים (ריטלין וקונצרטה) לקבל טיפול באחת התרופות האחרות. לרוב מנסים כיום פוקלין, וויואנס ובמוצא האחרון – אטנט.
מי הספורטאי המפורסם שסובל מהפרעות קשב וריכוז? צפו ב-60 שניות:
ייעוץ רפואי: ד"ר גל מאירי, מנהל היחידה הפסיכיאטרית לגיל הרך במרכז הרפואי והאוניברסיטאי סורוקה
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)