מדוע עולה שיעור הנשים הלוקות בסרטן השד?
מחקר בריטי קובע שבשנים הקרובות יעלה שיעור הנשים שחולות בסרטן השד, וכל אישה שביעית תסבול ממנו. בישראל כיום עומד השיעור על אחד לתשע. אז מה עושים? שומרים על אורח חיים בריא ומקפידים להיבדק
הבשורה הרעה היא שהמדענים אכן צופים עלייה בשיעור מקרי סרטן השד בשנים הבאות, מה שמעלה את הסיכוי שלך להיתקל בסיטואציה המפחידה הזאת. הבשורה הטובה היא שלרוב המחלה מתגלה בשלב מוקדם, מה שמגדיל את סיכוייך להבריא במקרה שתחלי.
נכון להיום הסטטיסטיקה בישראל מדברת על אישה אחת מכל תשע או עשר נשים שתחלה בסרטן השד. באנגליה הסטטיסטיקה עומדת על אחת מכל עשר נשים. על פי מחקר שערך פרופ' גרת אוונס ממנצ'סטר באנגליה, אם אורחות חיינו יישארו כפי שהן, עד שנת 2024 יעלה שיעור הנשים החולות בסרטן השד לאחת מכל שבע נשים.
"אין עוררין שמספר החולות סרטן השד נמצא בעלייה מתמדת" (פוטוס)
במחקר שערך פרופ' אוונס נבחנו 1,442 נשים, כולן נושאות את הפגם הגנטי BRCA1 ו.BRCA2- מדובר בפגם שמעלה את הסיכון לחלות בסרטן השד עד גיל 80 ל90%-85%- ונמצא אצל אחת מכל 500 נשים בעולם בממוצע. עם זאת, המוטציה הגנטית נקשרת לכ5%- בלבד ממקרי סרטן השד.
במאמר מוסגר נציין שבקרב נשים יהודיות אשכנזיות שכיחות הפגם הגנטי הזה גדולה יותר: לדברי פרופ' תמר פרץ, מנהלת מכון שרת לאונקולוגיה בבית החולים הדסה בירושלים, אחת מכל 40 נשים יהודיות אשכנזיות נושאת את הפגם הגנטי הזה, ולפיכך הוא מיוחס באוכלוסייה הזו לכ15%- ממקרי סרטן השד.
על פי תוצאות המחקר, הסיכון לחלות בסרטן השד לפני גיל 40 בקרב נשים שנולדו לפני 1920 עמד על .7.5% לעומת זאת בקרב נשים שנולדו אחרי 1960 עמד הסיכון על .40% להערכתו של פרופ' אוונס, העלייה בשכיחות מקרי סרטן – זו שקיימת וזו שעוד צפויה לנו בשנים הקרובות – נובעת מהשינוי בסגנון החיים, ובעיקר משלושה שינויים עיקריים: לידה ראשונה בגיל מאוחר, עודף משקל ושימוש נרחב בהורמונים.
שינויים מסוכנים
"אין עוררין על כך שמספר החולות בסרטן השד בחברה המערבית נמצא בעלייה," מסכים ד"ר דוד לובן, אונקולוג בכיר במכון האונקולוגי במרכז הרפואי העמק מקבוצת הכללית. "בישראל למשל מאובחנות בשנים האחרונות כמעט 4,000 חולות חדשות מדי שנה, בעוד שבשנת 2000 היו 'רק' 3,000 חולות חדשות בכל שנה. השינוי הזה נובע בחלקו מהזדקנות האוכלוסייה – שהרי התחלואה בסרטן השד עדיין שכיחה בעיקר בגיל 50-45 ומעלה – אך עם זאת יש היגיון בהערכה של פרופ' אוונס, שכן גורמים שונים חוברים יחד להשפיע על תא שד נורמלי להתחיל להשתנות לכיוון הממאירות, וככל שהגורמים האלה ממשיכים להתקיים ופועלים לאורך יותר זמן – בייחוד בגיל הצעיר, כשתאי השד טרם הבשילו – כך הסיכון לחלות ולהגיע לממאירות גבוה יותר. אורח החיים המודרני מהווה גורם סיכון, לכן ייתכן מאוד ששיעור החולות בסרטן השד אכן יגדל.
"רקמת השד רגישה יותר לגירויים הורמונליים שונים עד שהאישה יולדת, אבל היא נחשפת לגירויים רבים כאלה דווקא בתקופה הזאת," הוא מסביר. "ידוע שבקרב נשים שילדו לפני גיל 18 יש פחות מקרי סרטן שד, ולעומת זאת יש יותר מקרים בקרב נשים שילדו לראשונה אחרי גיל .30 ידוע גם שנזירות שלא ילדו מעולם חולות במחלה יותר מנשים ולדניות.
"אורח חיים פעיל ושמירה על משקל תקין נמצאו גם הם קשורים להפחתת הסיכון לסרטן השד, ובנוסף, טיפול הורמונלי חלופי אחרי גמר המחזור החודשי הוכח כמעלה את הסיכון לסרטן השד בכ.50%- מצד שני, לפעמים הטיפול הזה הכרחי. במקרים כאלה רצוי כמובן לבחור במינון הנמוך ביותר האפשרי של הורמונים ולהפחית אותו בהדרגתיות עד לגמילה מלאה."
גם פרופ' פרץ מסכימה עם פרופ' אוונס. לדבריה, "אם נדאג לשיפור בגורמים הסביבתיים, כמו זיהום האוויר, הריסוס, השימוש בהורמונים בבעלי החיים שאנחנו אוכלים וכו,' ובמקביל נאמץ אורח חיים בריא, שכולל שמירה על משקל תקין, פעילות גופנית ושינה מסודרת – סביר להניח שבתוך חמש עד שמונה שנים נתחיל לראות ירידה בשיעור מקרי סרטן השד. מצד שני, אם נמשיך בהתנהלות שלנו כפי שהיא היום, אין ספק שהחוקר הבריטי צודק ותהיה עלייה משמעותית במספר החולות."
רק נבואה
לעומת עמיתיה, ד"ר שולמית ריזל, מנהלת היחידה לאונקולוגיה של השד במרכז דוידוף בבית החולים בילינסון, סבורה שיש להתייחס למחקר הבריטי כאל נבואה שחורה בלבד. "בשנת 2006 נצפתה בארצות הברית ירידה של 7% במספר מקרי סרטן השד המאובחנים," היא אומרת. "ההסבר לכך נקשר לפרסומים בדבר ההשפעה הבעייתית של הטיפול ההורמונלי, ובעקבות כך צמצום השימוש בו למינימום. על פי תחושתי, גם אצלנו עשויה להירשם בשנים הקרובות ירידה במספר הנשים המאובחנות.
"מה שבטוח ושהוכח כבר הוא שאין עלייה בתמותה מסרטן השד, והגיע הזמן להפריך את המיתוס שסרטן שווה מוות. גם מי שלוקחת הורמונים בגיל המעבר ומקפידה להיות במעקב תוכל לאתר גידול סרטני בשלב מוקדם ולהתגבר עליו באמצעות ניתוח קטן, ובכל מקרה לא למות ממנו. לדעתי, אנחנו הולכים לעידן של זיהוי טוב יותר של הגידולים והתאמה טובה יותר של הטיפולים. כבר היום איכות החיים של חולי סרטן רבים טובה יותר מאיכות החיים של חולים במחלות כרוניות אחרות." לטענת ד"ר ריזל, מספר הנשים המאובחנות בארץ עלה בשנים האחרונות בגלל הגידול באוכלוסייה והעלייה הכללית בתוחלת החיים. אמנם יש יותר נשים צעירות שלוקות במחלה, אך עדיין היא שכיחה בעיקר בקרב בנות 50 ומעלה.
כך או כך, ההמלצה לכל הנשים היא להיות ערות לסכנה וללמוד כבר היום את מבנה השד שלהן. כל אישה צריכה לבדוק את עצמה במישוש מדי חודש, כשבוע אחרי תום המחזור החודשי, וכמובן להיבדק באופן קבוע מדי שנה אצל כירורג של השד. בדיקות כאלה מתבצעות היום במרפאות הנשים בכל קופות החולים.
לדברי המומחים, אמצעי ההדמיה המודרניים מסייעים מאוד באיתור מוקדם של הסרטן ובהתאמת הטיפול בו. האולטרסאונד משלים את הממוגרפיה, ובדיקות הMRI- יעילות במיוחד בקרב הצעירות, שאצלן הממוגרפיה לא מדויקת בשל הצפיפות הטבעית של השד, וכן בקרב מבוגרות שחלו.
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)