הצצה נדירה: הילדים של מאה שערים
הצלם אילן בן יהודה החל לצלם בשכונה הירושלמית לפני כשלוש שנים, ומיד נשאב אל הסמטאות, ההיסטוריה והחשש מהמצלמה. התוצאה: אחת הסדרות הזוכות בתערוכת צילומי העיתונות "עדות מקומית". כך זה נראה
אילן בן יהודה, צלם עצמאי, זכה בפרס לסדרה הטובה ביותר בנושא "דת ואמונה" במסגרת תערוכת "עדות מקומית" לצילומי עיתונות המוצגת בימים אלה במוזיאון ארץ-ישראל בתל אביב. כעת הוא מזמין אתכם להצטרף אליו למסע בשכונת מאה שערים בירושלים.
התחלתי לצלם במאה שערים באינטנסיביות לפני כשלוש שנים. אהבתי את התפאורה, את הסמטאות, את התחושה של חיבור אל העבר היהודי ההיסטורי. במיוחד משכו את תשומת לבי הילדים, תומתם ושונותם, משחקיהם, מבטיהם המנוכרים והחשש מהמצלמה. קסם לי גם המקום של מאה שערים בשולי החברה הישראלית (יש לי סימפטיה לשוליים).
לא בחרתי את הפרויקט מראש. הוא צמח לאיטו לאחר שהתחלתי לצלם באובססיביות את המקום מדי שבוע. אהבתי בתחילה גם את תחושת הסיכון ואת ההתמודדות עם הקושי לצלם חברה שאוסרת על חשיפה למצלמה.
מרבית הצילומים בפרויקט הם תצלומי רחוב וכמובן כולם צולמו "קנדיד" - ללא עריכה. כמעט כל הצילומים נעשו בעדשת 24 מ"מ וצולמו ממרחק נגיעה מהמצולמים. חלק מהתמונות צולמו מהבטן, ללא הסתכלות בעינית, מה שהפך את הצילום ליותר אינטואיטיבי ופחות מסוגנן ואיכותי.
חיפשתי במאה שערים צילום שהוא מעבר לתיעוד.
צילום שהוא יותר כמו סיפור או שיר, שאין לו הסבר מדויק ופרשנות אחת. יותר עניין אותי האספקט הוויזואלי של המקום, האורות והצללים, התפיסה הסוריאליסטית של סיטואציות, כאשר הילדים ברחוב הם השחקן הראשי.
לא כל התמונות מספרות את אותו הסיפור. חלק מהן מתעדות משחקי ילדוּת ומעבירות אווירה של עולם הולך ונעלם, של גולה ושל היסטוריה רחוקה. חלקן של התמונות הן מבט אירוני על החברה החרדית, וחלקן ביטוי לניכור של הילדים והחברה במאה שערים מהמציאות המודרנית הישראלית דרך המבטים והבעות הפנים - תחושות שמבטאות גם אותי.
תערוכת "עדות מקומית" תוצג במוזיאון ארץ-ישראל בתל אביב עד 28 בינואר. לפרטים נוספים - היכנסו לכאן.
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)
![צילום: אילן בן יהודה צילום: אילן בן יהודה](https://images1.ynet.co.il/PicServer5/2017/01/01/7489341/748932736702554183103no.jpg)